Kongeriget Gabilonia var engang hjem for verdens tapreste riddere.
Men ikke længere.
Siden ridderne blev fordrevet af retstjenere, får vi nye love dagligt.
Paragraf 1: Det er forbudt at råbe på gaden!
- Brødet er stenhårdt! - "Stenhårdt..."
- Siger du, det er gammelt? - "Gammelt..."
Ja, det er stenhårdt, som dit hoved.
"Som dit hoved..."
Fortsæt.
Det her bliver dyrt. Slidte hestesko, ulovlige forlygter...
Kørekort og registrering, id-kort og tilladelser - for dig og hesten.
Alt er skørt.
Men jeg ved ikke engang, hvad, hvad et vaccinationskort er.
Beklager, frøken, så må vi tage katten.
Nej!
- Det her brød er forfærdeligt! - Hr. Nicasio, må jeg...
Sparkles!
- Læste de dine rettigheder for dig? - Det ved jeg ikke hvad er.
Skynd dig, før han kommer tilbage.
Her bor jeg med min far, som er rigets bedste advokat.
Jeg skal snart til opståelsesprøve på jura og jeg burde læse, men...
"Det var ikke første gang, han mødte drager, men dette var anderledes.
Det her var Gidrath, den trehovede drage!
Hvis nogen af de tapre riddere kunne besejre den, var det..."
Sir Roland! Min farfar.
Justin! Din morgenmad bliver kold!
Op med dig, det er en vidunderlig dag.
Ja -
- far.
JUSTIN OG DE TAPRE RIDDERE
Tillad mig, herre...
- Du har fået brev, du er optaget! - Er der ikke en optagelsesprøve?
Ikke for min søn. Studietiden bliver de bedste år af dit liv, nyd dem.
- Hallerne hvor de store fødes. - Men...
Læsning under stjernehimlen. Snart er dit diplom ved siden af mit.
- Hvad, hvis jeg ikke begynder i år. - Hvorfor ikke?
Fordi jeg... Fordi jeg ikke vil være advokat.
- Endnu. - Selvfølgelig vil du det.
- Det føles ikke rigtigt for mig. - Hvad vil du så være?
Jeg har overvejet... Jeg vil være ridder.
Sæt dig.
At være ridder er imod loven, og min søn skal ikke bryde loven.
- Hvad hvis loven tager fejl? - Hvad?
Riddere er blevet overflødige.
Du bliver en sand helt med loven i hånd i stedet for et sværd.
- Men farfar reddede riget. - Tal ikke om min far.
- Sir Roland reddede også dig! - Ti, du nævner ikke din farfar mere!
- Hvis din far kunne være ridder... - Stop! Du læser jura, punktum!
- Justin! Hvad er der galt? - Jeg er dødsdømt.
Er det nu din far igen? Er du sulten?
- Ja, jeg savner ham også. - Bare jeg havde lært ham at kende.
Nej tak.
Du ville blive en forfærdelig advokat. Du er ærlig og lyver dårligt.
Og de parykker ville ikke klæde dig.
Jeg kan ikke gøre det, men så sårer jeg far.
Hvad skal jeg gøre?
Kom.
Du har set den tusind gange, og du får samme fårede udtryk hver gang.
Se nøje på den. Har du bemærket, at noget mangler?
- Nej, hvad leder jeg efter? - Inspiration.
- Så har du valgt den forkerte dag. - Kom nu, kig ordentligt.
- Jeg kan ikke se det. - Nonsens.
Sværdet mangler. Hvorfor har jeg ikke set det før.
Du var et barn, du så det i fantasien, men nu er du ved at blive voksen.
Ja? Far behandler mig som et barn.
Jeg ved, hvad jeg vil, men jeg vil nødig såre ham.
Da Reginald var lille, sagde han til din farfar:
"Far, når jeg bliver stor, vil jeg være en af dem, som skriver lovene.
For verden er for svær uden regler."
Og din farfar svarede: "Bliv det, du vil, min søn."
Og så gav han ham et kram.
Jeg husker kongens ord, den dag din farfar blev slået til ridder.
"Bær dette sværd med styrke og rust dit hjerte med godhed.
Brug det aldrig til at gøre skade, eller i vrede-
- men kun til at forsvare det gode og det retfærdige."
Tak!
Hvis du vil være ridder, må du have en opgave.
- Find og bring farfars sværd hjem. - Bravo!
Tag den her til Visdomstårnet og fortæl dem, hvem du er.
Giv dem nøglen, så optræner de dig til ridder.
- Men hvor er tårnet? - Det er din første udfordring.
Men skynd dig, kongeriget bliver stadig svagere.
De bandlyste vil snart vende tilbage, og der er ingen til at stoppe dem.
Endelig hjemme.
Heraclio, du er ude af træning.
Vær hilset, min dronning.
Jeg har altid tjent dig trofast og aldrig svigtet, før du svigtede os.
Med to underskrifter afsluttede du og den advokat vores glansperiode.
Mere krævede det ikke.
Efter år i eksil må jeg alliere mig med det skadedyr, jeg svor at bekæmpe.
Hvorfor lyttede du ikke? Nu kan jeg kun lade sværdet tale...
Og I må begge dø!
Mener du det, sir H? Hvor bliver vi sunde af at bo her.
Men det har charme. Og som man siger, beliggenhed, beliggenhed, beliggenhed.
Og her er smykker! Flot krone.
- Hvad er det, du har på? - Du bemærkede det!
En af mine egne kreationer. Soldater kan også have smag.
Styrke og stil.
- Vi har brug for en hær. - Ja.
Gør dig det ikke for bekvemt. Du og dine brødre får travlt i aften.
I aften?
Hvad synes du? er den voksen nok, til mit debutantbal?
Ja, du ligner en prinsesse!
Nej, min kjole skal være perfekt. Der kommer gæster fra hele kongeriget.
Sebastian, find noget, der får dem til at tabe vejret.
Lara, kan du huske, at jeg ville være ridder helt fra børnehavetiden?
Det er så sidste årti.
Jeg er nok gammeldags, men nu har jeg mulighed for at virkeliggøre drømmen.
Lov, ikke at sige det. Jeg læser ikke jura.
Er du skør? Der er frygteligt!
Det er også svært for mig, min kære. Jeg vender måske aldrig hjem.
- Det kan du ikke mene! - Det gør jeg faktisk.
Jeg kan dø i en hule, eller blive brændt af en drage.
Den her er sexet!
Ja, mindst nogle tusind grader siger man.
Faren bliver min stadige følgesvend. Faren og min kærlighed til dig.
Hvad er det her?
Ja, selvfølgelig, en ridder har altid et tegn på sin dames kærlighed på sig.
En strømpe... Jeg vil altid have den hos mig, og en dag returnerer jeg den.
Er det fjols her stadig?
Undskyld, min kære, men jeg skal prøve nogle mere intime ting på.
- Undertøj. - Åh, undskyld.
Jeg vender tilbage fra min opgave, når du er myndig - som ridder.
Hvad handlede det om?
Den unge herre er lige gået med en af frøkenens strømper.
Sødt.
Du godeste, Det her liv bliver min død.
Halløj!
Kom her!
Kom så, din idiot!
Vi er på en opgave, ikke til hundeudstilling. Giv slip!
Dygtig hest.
Halløj!
- Vinklen gange vindstyrken... - Du der! 15 grader sydsydvest!
Jeg mener den vej!
Vi befrier de første. Champ får dem ud, mens Copas og jeg...
- Hold dig fra boblerne! - Det var ikke mig, det var ham.
Ja, vi er de Fantastiske Fire.
Værsgo.
Nu, din idiot!
- Nej, nej, nej... - Jo, jo, jo!
Perfekt timing. Skål for det!
Kom, Skipper.
Jeg søger mænd, rigtige mænd.
Som vil slutte sig til vores kamp-
- til gengæld for at komme herfra og få bunker af guld.
- Tag mig! Tag mig! - Før dem ud.
Godt, nogle forslag...
Gardiner med striber på langs vil få gangen til at virke højere.
Og blomster, der er intet, der pifter et fængsel op som blomster.
Indtrængende!
Hop op!
Tag dem!
Vi ses senere.
Så står vi op.
Den Gamle Knuste Ørn, et sted med legender, eventyr og gode -
- snacks?
Velkommen til stedet, hvor eventyr begynder. Hvad skal det være?
- Hvad er der sket her? - Sådan var her, da jeg kom.
- Ved du, hvad du vil have eller ej? - Helte mødtes her, når de drog ud.
Det gør de stadig. Læs menuen.
Den friterede grisefodsburger er et eventyr i sig selv.
Og du sætter livet på spil med torskeleverkebaben.
- Jeg hedder Justin. - Et ædelt, men lidt fjollet navn.
- Jeg håbede at finde en troldmand her. - Vil du have pommes frites til?
- Hvor er min drageburger? - I dit fjæs, hvis du råber!
Vi elsker vores kunder. Åh, nu får vi ballade.
- Talia! - Det her er vores udsmidere.
- Betjening, heks! - Jeg er optaget af en rigtig gæst.
- I skal beskytte baren, ikke tømme den. - Hvem siger, du bestemmer over os?
Jeg er den eneste med pære her.
- Slip hende. - Hørte jeg noget?
Ingen behandler en dame sådan i mit nærvær.
Godt...
Slås med en i jeres egen størrelse!
- Du! - Nu er jeg klar.
Den hjælper sikkert.
Du, smukke...
Davs...
Prøv ikke det her derhjemme.
Godt...
Nej, nej, nej!
- Igor! Slamski! Hvad foregår der her? - Undskyld, chef.
De spillede dart om hvem, som skal rense svinestien. Det endte uafgjort.
Initiativ var det sidste, jeg forventede af jer to.
Fradragsberettiget og omkostnings- effektivt, I vandt begge to.
Det er ikke let at arbejde her. Tak.
Det er mig, som skal takke dig. Jeg hedder Talia.
Køb din rustning i voksenafdelingen næste gang.
- Hvor er det smukt. - Det er ikke noget.
- Det er sir Rolands våbenskjold. - Giv mig den.
Den er vist ægte, laurbærbladet går mod venstre, på kopierne er det omvendt.
- Pas godt på den. - Det er der ikke mange, som ved.
Sir Roland dræbte 16 drager, det er verdensrekord.
Man glemmer Balthazar den Krigstrætte, men en drage mindre er en drage mindre.
- Det plejer jeg også at sige. - Er du ude på en opgave?
Jeg søger Visdomstårnet for at blive en ridder og generobre Rolands sværd.
- Jeg håbede at finde en troldmand her. - Det nærmeste vi har er, Melquiades.
Tja... Hvad har jeg at tabe?
Giv mig en øl mere. Og denne gang med skumkrone!
Javel, chef.
Goddag...
Vær hilset, fremmede, må det mørke lys' kraft være med dig.
- Jeg hedder Justin... - Ti, sig ingenting!
Mit tredje øje kan se direkte ind i dig.
Du hedder Justin!
Ja, som sagt. Og du er Melquiades?
Nej, jeg er Karolius, det mørke lys' herold!
Øjeblik, jeg fornemmer noget...
- Det er... Det er dig! - Det kan være strømpen...
- Nej, din aura er stærk! - Jeg leder efter Visdomstårnet.
Jeg kender alle de magiske steder, og alle de magiske skabninger i riget.
Bortset fra det.
- Men jeg kender en, Melquiades! - Melquiades?
Bare sig mit navn, så står jeg her.
Undskyld mig et øjeblik.
Ja, fint, godt, vi tales ved.
Farvel!
Karolius siger, du skal finde Visdomstårnet. Svaret er her et sted.
Lysets væsener i femte sfære viste mig, hvordan jeg giver dig oplysningen.
- Gennem sølvtråden. - Hvilken tråd?
Den her. Jeg skal overføre min viden til dig gennem denne ektoplasmatråd.
- Kender du andre troldmænd? - Ja, Karolius, men ingen troldmænd.
- Kommer min øl eller ej? - Værsgo, chef med ekstra skum.
Åh, ja.
- Jeg kan tegne et kort, hvis du vil. - Genialt.
Følg den snirklede streg.
Sikket held, at du kom til mig i stedet for Karolius, han er talentløs.
- Det hørte jeg, sig det igen... - Og hvad så?
- Vil du gentage det udenfor? - Så gerne, bluffmager, bluffmager!
Udenfor!
- Nå, tossehoved eller troldmand? - Sikkert begge dele, bogstavelig talt.
- Men det er bedre end ingenting. - Du er sjov, heltelærling.
- Kom igen og fortæl, hvordan det gik. - Det kan du stole på.
Som befalet, Majestæt.
- Lily! Hvor er det længe siden. - Min dronning!
Disse vægge har set bedre tider.
Jeg husker, da vi fejrede vores heltes triumfer her.
Rygtet siger, at banditter planlægger noget.
Før stjal de kun guld, nu befrier de fanger i fængsel.
Vi hører, de har samlet en hær. Uden riddere er vi forsvarsløse.
Jeg begik vist en fejl.
Sikket syn. Hvem er du?
Jeg har aldrig før set en sådan skønhed og maskulinitet i en mand.
Men vent...
Sådan, meget bedre.
Engel... Slog du dig, da du faldt ned fra himlen?
Den virker hver gang.
- Jeg hører, at Justin er forsvundet. - Ikke forsvundet, men tak.
Jeg tænker meget på din familie. Roland har en stor plads i mit hjerte.
- Hvor jeg savner den tid... - Dit folk med, de er ulykkelige.
De længes efter deres helte og efter at fejre deres triumfer.
Efter en tid hvor de bedste øltønder blev åbnet til deres ære-
- og damer sygnede hen af kærlighed. Ingen kan modstå en mand i rustning.
Øl, kvinder...
Med den her krop og dette ansigt, når vi langt!
Tossehoved eller troldmand?
Måske troldmand.
Hvad nu? Hallo!
Hallo! Hallo!
Så er det godt, vær lidt tålmodig, knægt!
- Er du gået vild? - Jeg kom for at blive lært op.
- Til klokker? - Nej, jeg vil være ridder.
- Hvor rart. - Og jeg har den her.
Øh... her.
- Du er altså sir Rolands søn. - Hans sønnesøn.
Hop ned i båden, unge mand.
- Hvor længe har du været færgemand? - Ligner jeg en færgemand?
- Han er så ung og spinkel... - Tag det roligt.
Se, hvad jeg sagde?
- Jeg er Braulio, og du er her... - Jeg vil oplæres.
Gudskelov! Efter alle disse år uden kandidater, var vi tæt på...
Ked ikke drengen med vores problemer. Det er nok nu.
- Og det her er den store sir Blucher. - Sir Blucher? Hvilken ære!
Har du hørt om mig, eller er du bare diplomatisk?
Jeg har læst alt om dig i bogen om de heltemodige ridderes eventyr.
- Men... - Ud med sproget.
Du er lavere, end jeg troede.
Du er ærlig. Det er en god begyndelse, min dreng.
Lad mig vise dig, hvad Braulio er i gang med.
Her spiller vi mod ridderbrødre fra en orden i Det Fjerne Østen.
Rør ikke noget.
Der er hun jo. Fire generationer har spillet det her parti i over 450 år.
De har brugt måneder på at nå til dette træk.
Men sikke et latterligt træk.
De har ikke en chance.
Hvor fjollet.
De dræbte min drage.
Jeg skal vise de tangædere...
Justin, træk i klokken, og få Legantir herop.
Ja.
Nej!
- Braulio! - Hvad sker der?
Hent Legantir! Han har et af sine anfald.
- Skynd dig! - Hvad handler den larm om? - Braulio!
Var det magi?
Kom, knægt, vi må hellere gå og lade ham komme sig i fred og ro.
Jeg er ældre og mindre end dig.
Lad være at dagdrømme, Justin, angrib!
Åh, den tager prisen.
Klostret har for mange sprækker, og jeg har for mange smerter.
Kom nu, overrask mig!
Hvis du er usikker, så lad være. Ellers åbner du for din modstander.
- Vil du hvile dig? - "Vil du hvile?"
Det er ikke kampånd! Finte og angreb! Kom så!
Vi gamle er lidt tid om at komme i gang, men vi kan stadig.
Færre, men mere præcise angreb.
Og glem ikke at beskytte kronjuvelerne.
Hør her, min dreng, klæder skaber ikke mænd.
Manden skaber klæderne.
Du tabte i dag, knægt. Men det behøver du ikke finde dig i.
Tag et bad. Du stinker som en trold.
- Jeg var oppe tusind gange i nat. - Sådan er det blive gammel.
Nej, jeg var bekymret. Jeg ved ikke, om vi skal gøre det her.
- Han er for ung, det er farligt. - Han har sin farfars hjerte.
Det er det, jeg er bange for.
Undskyld, herre, jeg blev forsinket i byen.
Jeg benyttede lejligheden til at se den sidste mode og høre det nyeste sladder.
Tillad mig at præsentere din hær!
Er det her virkelig dit bedste?
Hør efter!
I er bærmen!
Bærmen, for det er det, det tåbelige system har gjort jer til.
Jeg siger, at I er meget mere.
Sammen kan vi vise dem, hvor svage de er.
Deres ynkelige våben er intet mod vores sværd.
De skal bede for deres liv. Kæmper I på min side-
lover jeg, at de, som så uretfærdigt satte jer i fængsel, betaler for det!
Slut jer til mig, så træner jeg jer til en kampmaskine.
Hold jer til mig, så får I alle en plads i det nye kongerige.
Og større rigdom, end i jeres vildeste fantasier.
- Jeg vil have flere mænd. - Flere... Hvad?
- Vi har ikke mere guld. - Så må vi skaffe det.
Hej du der, slog du dig, da du faldt ned fra himlen?
Glem det. Jeg vil godt tale med chefen.
Også mig, han skylder mig to ugers løn.
Skal jeg forsvare dig, frøken? Har du problemer?
Ikke noget jeg ikke selv kan håndtere.
Husk at komme til maskeraden, der er store præmier.
- Jeg vil have dit bedste værelse. - S'gerne, kongesuiten til herren.
- Det bedste! - Dit navn?
Jeg arbejder faktisk!
En ungmø i nød!
Stop disse uretfærdigheder!
- Ungmøen i nød er nu reddet. - Slip mig, eller du skal få nød at se!
Tak, servietterne kunne have dræbt mig.
- Det gør ondt at skære sig på papir. - Hvem tror du, du er?
Landsbyboerne, bønder, folk generelt og sexede ungmøer!
Kom nærmere...
Jeg er sir Clorex!
Enkers, foreældreløses og smukke ungmøers forsvarer-
-som hende her.
Jeg har valgt at beære denne by med min tilstedeværelse-
- for at opretholde det fredelige liv under beskyttelse af min stærke arm.
- Se bare! - Omsider - en ridder!
Jeg er stolt af at leve i dette land, der nu er så meget mere-
- takket være min flotte figur og min fornemme profil.
Jeg vil bruge mine ædle egenskaber og sjæl-
til at forsvare det, der er ret og rigtigt. Tak.
Tag det med ro, han er hele ugen.
Et trefoldigt leve for mig.
- Hip, hip... - Hurra! Hurra! Hurra!
- Braulio! Du må være mere forsigtig! - Ud med dig!
- Men det var ikke... - Ud!
Kom så. Kom så!
- Mel, vi lukker nu. - Kom så!
- Jeg håber, Justin har det godt. - Det har han.
Hvor ved du det fra? Ved hjælp af telepati?
Nej, han har det godt, fordi du tænker på ham.
Sødt, men han er ikke min type.
- Hun kan lide ham. - For en gang skyld er vi enige.
Den melodi har jeg hørt før.
Min forældre sang den, når jeg ikke kunne sove.
Deres forældre sang den vel også for dem.
- Hvor er din mor nu? - Hun døde, da jeg var lille.
Det gør mig ondt.
Så må du og din far stå hinanden nær.
Jeg er ked af det, der skete med Braulio.
Du skal ikke undskylde, bare lære af det.
Hvad er der i vejen med ham?
Et af hans eksperimenter gik skævt.
Siden har hans hjerne ikke helt fungeret.
Det eneste jeg ved er, at hver mønt har to sider.
- Tror du, jeg kan klare det her? - Det ved jeg faktisk ikke.
Men du gør ret i at tvivle, ellers ville jeg være bekymret.
Før drømte jeg kun om at blive ridder. Jeg ved ikke, om jeg er modig nok.
Du trodsede din far ønsker, det betyder, at du tror på dig selv.
Det i sig selv er tegn på, at du er en modig mand.
- Du ville sige "dreng", - Ja, ja, det var jeg.
Jeg er glad for, du ikke gjorde det.
Hvad nu?
Følg mig, knægt, vi skal nå meget i dag.
Jeg synes, at du skal se et meget specielt sted.
Du skal få noget at se, meget få har set. Kom.
Velkommen til Heltenes sal.
- De tapre ridderes orden. - Netop.
Enhver af dem er enestående.
- Essensen af altruisme og mod. - Utroligt!
Sir Grower, sir Aglif, sir Bladolfin...
- Og ham her? - Han fortjener ikke længere sin plads.
- Sir Heraclio... - Din farfars morder.
- Grunden til at min far afskyr riddere. - Så enkelt er det aldrig.
Ingen har fortalt, hvad der skete.
Det er derfor, du er her. Kom med.
Der er han... Den sidste af os. Min bedste ven.
Sir Roland, din farfar.
Den største ridder kongeriget har haft.
Har du den nøgle, din farmor gav dig?
- Nøglen, knægt! - Ja...
Hvor er sværdet? Hvad betyder det her?
- At din søgen står ved sin begyndelse. - Du ved, hvor det er, ikke?
Selvfølgelig. Lad mig fortælle dig en historie.
Den sande historie om din farfar og hans sværd.
Da vi forsvarede Rhulls mure, faldt vores konge.
Dronningen blev efterladt alene for sønderknust til at regere.
Din far besluttede ikke at gå i sin fars fodspor.
Han ville være advokat.
Dronningen lænede sig til ham i regeringsspørgsmål.
Men hver forandring fører nye med sig.
Edsaflæggelser og kontrakter invaderede hvert hjørne af vores liv.
Dronningen troede, det ville stoppe de kampe, der dræbte hendes konge.
Så hun overhørte sit hjerte, og gjorde ridderne lovløse.
De adlød alle, bortset fra en.
Sir Heraclio kaldte det svaghed og advokaterne for magtmisbrugere.
Han angreb dronningen og Reginald-
og sådan endte to våbenbrødre i kamp til døden.
Sir Roland afvæbnede Heraclio og kunne have dræbt ham.
Men han tøvede, og sir Rolands sværd blev plettet af hans eget blod.
Og den ædleste helt, dette land har kendt, måtte betale prisen-
-for at redde sin søn og kongeriget.
Resten er historie.
Heraclio har altså sværdet. Så finder jeg ham.
Rolig nu, knægt, du må først være forberedt.
Han er veltrænet, og du er en splejset lille fyr.
Han æder dig og spytter dig ud.
- Og? - Jeg kan lide din holdning.
Kom nu, du har arbejde for dig.
Godt.
Jeg ved, hvor vi kan få mere guld.
Lord Brazenhead, landets rigeste mand holder fest for sin datter, Lara.
- Han sparer ikke på noget. - En masse penge for et let job.
Det er verdens enkleste sag, og så er hun desuden smuk.
Du! Kom her.
Lad mig demonstrere. Når jeg siger "stød", mener jeg ikke at stikke-
-med "stød"!
Prøv igen.
Og du gør det, du skal for at sætte planen i værk.
Jeg må indrømme, at Justin klarer sig bedre, end jeg havde troet.
Han har en dygtig lærer.
Forsvind, din modbydelige fugl!
Underligt, det næste træk bør først komme om tre uger.
Vores brødre i nord har set Heraclio, vi ventede det, men ikke så hurtigt.
Det er klogt nu, hvor ridderne er væk, og kongeriget ligger uforsvaret hen.
- Hvem kan stoppe ham? - Det gør jeg.
- Du er for gammel, Blucher. - Nonsens. Jeg kan godt.
- Drengen kan hjælpe mig, han er klar. - Nej, det er for tidligt.
Heraclio fortærer ham i en mundfuld. Husk Roland!
- Hvad gør vi så? finder nye riddere? - Selvfølgelig ikke, det er for sent.
Lad os prøve at se, om han er klar.
Godt, men hvis han ikke klarer det, må han vende hjem.
Jeg bringer ikke hans liv i fare.
Lad os se, hvor meget du har lært.
Vi har valgt en klassisk prøve. En drage.
Lad mig af mangel på magiske væsener, præsentere...
Gustav!
Du skal ramme hans svageste punkt med din lanse.
- Hvor er jeg bange. - Det bliver du.
Banzai!
Forbered dig på at blive grillet.
Nej, ikke der!
Ja!
Han må væk, han må væk...
- Jeg slår dig ihjel! - Husk dit tålmodighedsløfte.
Jeg slår ham ihjel, siger jeg!
Justin? Justin!
- Han trækker ikke vejret. - Hvor er det?
- Gudskelov! - Det her var et fejltrin.
Det kræver mange store egenskaber at være ridder.
Du besidder dem desværre ikke. Din skæbne er ikke her hos os.
Vend hjem til din far. Rolands æt slutter her.
Har du noget at sige?
Vent!
Du har et stort hjerte, og det kan bringe dig i stor knibe.
- Du får brug for det her. - Nej, det er jo dit.
Sig mig ikke imod.
- Jeg kom ikke for at spise tærte. - Du er vild med rabarbertærte.
- Hvorfor stoppede du ham ikke? - Hvorfor stoppede vi ikke dine regler?
- Regler, som gør folk ulykkelige. - De gør os alle lige.
- De siger, hvad der er retfærdigt. - Retfærdighed og lov er ikke det samme.
- Din søn ved måske noget, du ikke gør. - Han er et barn, som leger!
Han skal ikke være en trist kopi af de ynkelige riddere.
Sådan vover du ikke at tale igen!
Din far var en af dem. Han ville skamme sig over sin søns snæversynethed.
- Tal med din søn, nej, hør på ham. - Hvordan? Han er her jo ikke.
Kendte du din søn, ville du vide at en ting ville han aldrig gå glip af.
Laras fest.
Nej, vi har ikke udfyldt blanket A38.
Hvis du vil, kan du vente på ejeren, men lad mig passe mit arbejde.
- Jeg har jo sagt, Justin! - Undskyld, hvis jeg overraskede dig.
Er du en ridder nu?
- Jeg bestod ikke. - De er tåber.
- Jeg prøvede i det mindste. - Ja, og det beundrer jeg dig for.
- Frøken, herhen! - Vores ærede gæst er tørstig.
- Jeg kommer! Vorherrebevares. - Hvem er han?
Ifølge ham enhver piges hvide ridder, Ifølge mig, er han en bluffmager.
Clo... rex. Clorex mærke.
Kun falske riddere ville tage mod betaling for en underskrift.
- En øl mere. Vil du have min autograf? - Nej, men jeg har et digt til dig.
Du tror, du er smart, og dit smil så rart
Du driver mig til vanvid, for du er en...
Bed straks sir Clorex om undskyldning! Knæl!
- Lad hende være. - Ham tager mine drenge sig af.
Hyggeligt at se dig igen.
Det klarer jeg. Det er utroligt, hvad lidt træning kan gøre.
Nej, det her klarer vi.
- Tak for staven. - Det er ingen stav.
Det her er en stav!
Halløj! Vil du have den store menu? Så siger vi det.
Du godeste.
- Du er... - Fyret? Nej, jeg siger op.
- Klar. - Det er meget pænere.
- Ja, jeg er flad, men jeg ser bedre ud. - Hvor har du lært at slås?
- Jeg har fem ældre brødre. - Det lyder som en rar familie.
- Vil du have en våbendrager? - Jeg er ikke ridder.
- Hvis sir Kylling derinde kan... - Det prøver du ikke...
- Opgiv ikke, så du ikke os derinde? - Jeg har svigtet alle, også Lara.
- Hvem er Lara? - Damen, jeg ville tilegne min gerning.
Jeg lovede at komme til hendes bal og give hende strømpen tilbage.
- Det er en lang historie. - Mærkelig dreng.
Jeg ville vende hjem som ridder, men vender hjem som taber.
Du er nødt til at tage tilbage, men ikke alene.
Med en troldmand og en pige som mig får du din prinsesse.
Mine damer og herrer, unge master Justin og...
- Talia. - Og?
Melquiades, troldmand og magiker.
- Mine damer og herrer... - Og Karolius, af det mørke lys.
Det stod ikke i kontrakten.
- Du sagde, hun var rig, men... - Hendes familie opfandt penge.
- Der! - Jeg sagde jo, han kom.
Mine damer og herrer, Lady Lara Brazenhead-
-og hendes ledsager den modige -
- den uforligneligne, den tiljublede -
- den utrolige og ydmyge Sir Clorex.
Dygtig dreng, godt klaret.
- Hvordan kunne hun? - De passer perfekt sammen.
Hej, Lara...
Hvor er det rart at se dig.
Du og servitricen, hvad? Hun er kønnere uden hatten.
Må jeg?
Engel...
- Hvor er du smuk. - Jeg ved det.
- Det er længe siden, hvem er din dame? - Hun hedder Talia.
Hun passer godt til dig. Hun er anderledes.
Og hendes tøj er perfekt til enhver lejlighed.
- Men du ser godt ud. - Jeg har trænet.
- Hvad sagde hun? - At du er anderledes.
- Tror du, hun er jaloux? - Ja, sikkert.
Undskyld igen.
Til mit næste nummer skal jeg bruge en frivillig.
Som kan sende ham ind i en anden dimension!
Vent, vent!
Til Deres fornøjelse, direkte fra Franz den Falskes hof...
Må jeg præsentere brødrene Sota!
Hvad med...
Styrke og stil!
Klovne, jeg hader klovne, jeg går hen til dessertbordet.
Aftenen vil være præget af spænding-
og tilskuermedvirken.
Vi skal have hjælp, et "frivilligt offer" kan man sige.
Den strålende miss Lara!
- Hun skal ingen steder. - Og du er?
- En, som forsvarer sin dame til døden. - Hvor ædelt.
- Det er jo bare en leg. - Kan du lide min ring?
- Velkommen til cirkuset... - Ren chokolade!
- Slip mig, din store bøffel. - Slip hende!
- Lad min søn være! - Far? Nej, de dræber dig!
- Slip min søn! - Gør som advokaten siger, drenge.
Hvilken perfekt hud.
Hvis far vil se sin datter i en skønhedssalon igen, er prisen 10.000.
Han har 48 timer.
- Omsider, Sir Clorex! - Sir Clorex? En ridder?
Min helt! Min ridder på den hvide hest!
Du sagde, der ikke var riddere tilbage i riget, kom.
Vi har brug for pigen. Han er måske nok ridder, men os skræmmer han ikke.
- Løb! - Hvor uprofessionelt.
Og kom ikke tilbage, eller I får mit sværd at smage!
Sværdet!
Kom tilbage! Idioter!
- Lad mig hjælpe dig. - Jeg har det fint, far.
Det her er altså sir Justin. Du kan sikkert beskytte mig...
Din far har nok ret, du burde læse jura.
Men ikke med mig.
Munkene havde ret. Lad os gå hjem, far.
Så du, hvordan de stak af ved det blotte syn af dig?
- Det er den effekt, jeg har på folk. - Jeg har aldrig følt mig så -
- så -
- så fornærmet i hele mit liv! 10.000 guldmønter?
Min far ville have betalt meget mere. Min familie opfandt...
Penge, det siger du hele tiden.
Min far kunne have betalt 100.000, måske endda en million.
En million? Uno, dos, tres, cuatro, cinco... Fem nuller!
Faktisk seks, skat.
Har du det godt?
- Det her er nyt... - Ja, jeg bortfører dig.
Det kan jeg lide, du må ikke stoppe.
Ædle springer, før os langt væk herfra.
Den anden vej!
Jeg beder jer, alle sammen, tag det roligt. Vi finder pigen.
Hvordan? I er ikke engang begyndt at lede.
Først skal efterlysningsrapporten behandles...
- Til den tid er hun død! - Find sir Clorex.
Justin! Jeg ledte efter dig til festen. Hvor skal du hen?
Hvor jeg hører hjemme. På jura.
Lady Lara blev alligevel kidnappet. Du afgav et løfte, Justin.
Min søn skal studere. Retstjenerne klarer det.
- Ja, det kan jeg se. - Nogen må redde hende, far.
- Det er for farligt. - Jeg er nødt til at gøre det.
Jeg beder dig, stop mig ikke.
Nej.
Jeg skal nok være forsigtig. Og jeg vender tilbage.
- De må være kommet tilbage efter hende. - Jeg skuer pigen...
I et mørkt tårn.
Der er mere. Jeg ser en mørk hær. Undergangen er nær!
- I ejer ikke tro. - Jeg tror på dig.
- Vis vej. - Jeg?
- Flot, vi er gået vild. - Siger du, det er min skyld?
Ja, hvem ellers? Du kunne have spurgt om vej.
Hvem skulle jeg have spurgt? En klippe, dit fjols?
Hvor meget længere, Mel?
Lad mig lige prøve.
Efter tunnelen - drej til højre.
Drej til højre nu. Drej til højre nu...
Stop mel!
Beregner ny rute.
Tror du ikke, vi er gået vild?
Jeg ser to vandfald. Og mellem dem et mørkt tårn.
- Hvad? - Synes du, det her virker?
- Hvorfor slæbe hende herop? - Det er det, mit tredje øje ser.
Du kan ikke se med det, det er malet på.
Der!
I er fremme ved målet.
Kom!
- Melquiades... - Tramp ikke på diagrammet!
Pas på - Retikulin!
- Nej - Ganymedes! - Undskyld...
- Nej! - Det er bare en sten.
Hvis vi ikke er tilbage, når mørket falder på, må du advare landsbyen.
Nej, jeg har en bedre ide.
Jeg fremmaner det bevingede ildbæst, som venter i underverden på min ordre.
Nu har jeg det bedre, men husk at advare landsbyen, hvis der sker noget.
Godt, med telepati eller personligt?
- Hvor fedt... - Hold op med det der!
Undskyld, glædesdræber.
De er helt umuligt at samarbejde med de mennesker.
Sådan går det, når tre charlataner skal gøre ægte soldaters arbejde.
Var du ikke kommet med pigen, var planen gået i vasken.
I morgen vil min hær triumferende marchere ind i tronsalen.
Hvem er de?
- Angående betalingen... - Riddere tænker ikke i rigdom.
Men du er selvfølgelig en af de ædle, som giver til de trængende.
Netop! Der er en skole for forældreløse, de kan ikke spise.
Deres små hænder ryster så meget, at de taber maden.
Det er hjerteskærende.
Nu husker jeg det.
Mødtes vi ikke ved slaget om Burntwood?
Jo, selvfølgelig, nu husker jeg det.
- Davs. rollinger. - Justin...
Deres Nåde kappede mange hoveder af den dag, sikken færdighed!
Dræb ham!
Vil I have en autograf?
Slip damen!
- Du? - Du?
- Jeg vidste det! - Skynd jer, dræb dem!
Jeg overgiver mig.
Stop! Jeg har et sværd, og det er meget skarpt.
Kujon!
Styrke og...
"Styrke og stil", stil jer i positur!
Styrke og stil!
- Cirkuset igen. - På dem.
Fremad, Skipper!
Lidt mere stil i stillingerne. Du er trods alt en pige.
Flot hat.
Lad være at stå og dagdrømme, blokhoved. På ham!
- Jo, han kommer nordfra. - Nej, han kommer sydfra.
Lige et øjeblik.
Stop!
Jeg knuser den.
Ikke mit hår!
Lad ham ikke behandle dig sådan!
Gå til angreb!
Nu, din idiot!
Sit, må jeg låne dit våben et øjeblik?
- Jeg beder dig? - "Jeg beder dig"?
Beklager, hest.
Hvor sidder bremsen på den her?
- Tak, gode herre. - Det var så lidt.
Din snotunge!
Godt fægtet, lille pige, men hold øje med din ryg.
Blokhoved!
- Tak igen. - Det var så lidt.
- Idiot! - Smukke...
- Styrke og stil... - Flot profil.
- Er du uskadt? - Ja.
- Imponerende! - Sir Heraclio...
Du kender ikke mig, men jeg kendte dig som barn.
Navnet er Justin, og jeg ved, hvem du er, og hvad du gjorde.
Du beskylder den forkerte for hans død. Vi to vil det samme, kæmp ved min side.
- For at hjælpe med at stjæle tronen? - Godt!
Hvis du ikke vil slutte dig til min hær, skal du møde den.
Jeg ville ønske, du ikke var kommet. Jeg mener, at du ikke var her.
- Hvabehar? - Jeg mener, der må ikke ske dig noget.
- Skal vi gøre kål på dem? - Ja, lad os det.
- Drengen har brug for os. - Ja, han har.
Jeg er én - ej længere splittet.
Flammebæst kom ud af din hule.
Kom til vores undsætning!
Vi gjorde det!
- Det kalder jeg ikke en fair kamp. - Blucher!
- Jeg kom vist i rette tid. - Kender I hinanden?
Justin lærer hurtigere end dig, Heraclio.
- Hvem skal stoppe os? Dig? - Måske.
- Gustav! - Gustav?
Det er bare en krokodille.
Godt, gamle mand.
Du og jeg, lige her og nu.
- Vejer årene tungt? - Kryds klinge med mig, så skal du se.
Din gamle knogler har aldrig kunnet lide fugt.
Jeg klarer mig trods alt ret godt.
Rotten flygter.
- Du er blevet rusten i dit kloster. - Jeg svigtede i det mindste ikke riget.
Jeg ville det bedste for os alle.
Din løgne bider ikke på mig. Jeg sætter en stopper for dig!
Sådan her skulle det ikke gå.
Nej!
Gør det af med mig, din galning, Du kan jo lide at dræbe riddere.
Blucher!
Det er bare en skramme, afslut det her, min dreng.
- Men jeg ved ikke... - Du kan godt.
Går du allerede, kujon?
Som du vil.
- Jeg har altid vidst, du var en nar. - Jeg slår ikke kvinder!
- En bedrager! - Jeg elsker dem.
Jeg varmer bare op.
Den hvide ridder viste sig altså at være den sorte ridder.
Blucher har tydeligvis ikke lært dig al sin kunnen.
- Du har bare ikke det, der kræves. - Og det siger du!
Gør dig det ikke behageligt, tronen er min.
Tak, den tilhører også mig.
I morgen har landet en ny konge, som ikke lader noget stå i vejen for sig.
Du skal aldrig sidde på tronen. Farfar stoppede dig, og nu gør jeg det.
- Det er alt sammen din fars skyld. - Din løgnhals!
- Det sværd tilhører min slægt. - Så kom og tag det.
Hvor ædelt.
Du bevæger dig godt, du ligner ham.
- Vov ikke at sige hans navn! - Vent!
Jeg kæmper for riddernes tilbagevenden. Vi har samme ædle mål.
Der er ingen ære i at stjæle magt med vold. Jeg vil hellere dø.
Som du vil.
Du havde din chance. Men nu er det forbi.
Poetisk retfærdighed.
Din far ødelagde mit liv. Nu ødelægger jeg hans og tager dit.
Hvor sødt, du klamrer dig til din farfars sværd til det sidste.
Men det sværd skal jeg have igen. Jeg vil bruge det til at dræbe din far.
- Hvad? - Aldrig!
Blucher!
Åh, nej. Jeg beder dig, forlad os ikke.
Jeg fandt dem. Disse urter kan hjælpe.
De skal varsomt lægges på såret.
For at trylleformularen skal virke kræves en magikers og en ridders hånd.
- Men jeg er ingen ridder. - Det er du.
Du må ikke dø.
Nej. Nej, du må ikke! Dø ikke!
For sent.
- Hvem var han? - Han var min farfars...
Han var min ven.
- Begrav mig ikke endnu, knægt. - Blucher!
Du gjorde det!
Jeg vidste, du kunne.
Hvorfor varer det så længe?
Nu ved jeg hvorfor.
Justin, du har vist dig tapper og godhjertet-
-og du reddede kongeriget.
Derfor skal du modtage den største æresbevisning, titlen af ridder.
Men for at det ikke skal være ulovligt, må vi først gøre noget.
Det dekret der forbød riddere, skal ophæves.
Det kræver to underskrifter.
Det er på tide at rette vores fejltagelse.
Min søn. Han døde i min favn!
Hvad, hvis jeg også mister dig ved at underskrive denne lov?
Vent!
Min dronning, jeg er meget taknemmelig, men må afslå æren for min fars skyld.
Nej. Min søn er ikke længere et barn.
Hvis jeg ikke forstod det, ville jeg virkelig miste ham.
Præcis som det bør være.
Accepterer du byrden af ridderskabet og sværger troskab mod kongeriget?
Bær da dette sværd med styrke og rust dit hjerte med godhed.
Brug det aldrig til at gøre skade, men kun til at forsvare det gode.
Modtag disse slag og ingen andre til minde om den ed, du aflagde.
Rejs dig, sir Justin!
Jeg lovede at tilegne mit ridderskab til dig og at stå ved mit ord.
Nej, det må du da ikke...
Nu har jeg indfriet mit løfte.
Hvorfor indså jeg det ikke før? Måske fordi du var så perfekt som ven.
Men Talia, vil du gøre mig den ære at lade mig ledsage dig...
Hele verden festede den aften, men sir Justin spiste med sin elskede.
De var selvfølgelig ikke alene. Det er vi aldrig.
For deroppe blandt stjernerne-
- ser alle fortidens, nutidens og fremtidens helte på os og smiler.
Jeg er imponeret. Knægten klarede det.
Hans lærere var også ret gode.
Hvem ved, måske er det kun begyndelsen.
Ja, Legantir, Starten på en ny tidsalder.
En ny tidsalder for nye helte.